EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Det er bygningen min.
Du burde selge den og kjøpe deg sko.
Hei.
June jobber vel ikke her lenger?
Ubetydelig. Jeg skal treffe Harold Meachum.
Beklager. Det er ikke mulig.
Jeg er Danny Rand. Sønnen til Wendell Rand.
Jeg har vært borte lenge.
Og du vil treffe Harold Meachum?
Ja.
-Bare et øyeblikk. -Greit.
Jeg pleide å stå på skateboard her inne.
-Noen kommer straks. -Takk.
Velkommen til Rand Enterprises.
Ta på berøringsskjermen for å gå inn i firmakatalogen.
Dette er nytt.
Kom. Du hører ikke til her.
-Vent. Jeg er Danny Rand. -Nå.
-Kom igjen. Bare ring Harold. -Ut med deg.
Hold på ham.
Jeg vil snakke med Harold.
-Kom igjen. -Nei.
Hei!
LEDELSE
Unnskyld.
Unnskyld!
Hvem er du? Hvor er Harold?
Unnskyld? Hvem er du?
Ward?
Joy?
Det er Danny.
Danny Rand.
-Hvordan kom du opp hit? -Heisen.
Jeg ville treffe faren deres.
Jeg tror du er på feil sted.
Nei, det er absolutt rett sted.
Beklager, men jeg ringer vaktene.
-De kan hjelpe deg. -Vent, nei. Det er meg.
Jeg vet det høres sprøtt ut, men la meg snakke med faren deres.
Så kan jeg la dere være.
Jeg er redd Harold Meachum er død.
Hva?
Det visste jeg ikke. Når?
Hvorfor tar ikke noen telefonen? Kan du få vaktene hit?
Han døde av kreft for 12 år siden.
Leit å høre.
Alle foreldrene våre er døde nå.
Takk for at du kom innom. Jeg skal følge deg ut.
Hva? Nei. Jeg må visst snakke med dere, da.
Det du må, er å komme deg ut av kontoret mitt.
Det er meg. Seriøst.
Kan vi ikke gå bort på Stage Deli?
Vi kan ta en kopp te og snakke om dette.
Stage Deli har vært stengt i mange år.
Det betyr ikke noe hvor vi går.
Jeg vil bare prate.
Du er fullstendig sprø
om du tror jeg setter meg ned og drikker te med deg.
-Jeg vet det er rart, men... -Seriøst?
Du sier ikke det.
Det er fordi Danny Rand er død.
Vær så snill. Kom deg ut.
Ward, du må roe deg ned.
Roe meg ned?
Sier du alvorlig talt at jeg må roe meg ned?
-Kom deg ut, ellers kaster jeg deg ut. -Kutt ut.
Fortsett å gi meg ordre...
Greit. Nå roer vi oss ned.
Samme hvem du er, er det nok best du går...
Jeg vil ikke gå!
Beklager. Jeg mente ikke å...
-Siste sjanse. -Ward, vent.
Det var på tide.
Få vekk denne sprø jævelen.
Det må ikke være sånn. Jeg er ikke farlig.
-Han angrep vaktene i lobbyen. -Seriøst?
Overrumplet vaktene i lobbyen.
-Jeg ringer politiet. -Nei.
Da slipper han ut igjen om noen timer.
Om du kommer inn i bygningen igjen,
kommer vaktene til å tolke det som en trussel
og vil bruke alle nødvendige midler.
Jeg tror du vet hva det betyr.
Ward, ikke gjør dette.
Du kommer til å føle deg dum når dette er ordnet opp i. Kom igjen!
-Går det bra med deg? -Ja.
Likevel.
Det er 15 år siden Danny og foreldrene hans døde.
Så dukker denne fyren opp?
Hva er det?
Vet du hva som er enda rarere?
Han lignet på Danny. Ikke sant?
Joy...
Jeg vet det. Det er sprøtt.
-Det er ikke Danny. -Det er ikke det.
Heather, bli i setet.
Det går bra.
Det går bra med meg.
Det driter jeg i.
Du minner meg om Billy.
Han var sikkerhetssjef da jeg dro.
Ja. Han pensjonerte seg vel.
DANNY - MAMMA - PAPPA
Én, to, tre, fire.
Park Place er mitt. Du skylder meg penger.
Greit.
Ward, det er din tur.
Én, to, tre, fire, fem.
Kentucky Avenue. To hundre og femti dollar.
Tror ikke det.
-Hva mener du? -Jeg vil ikke betale.
-Du må. -Sånn er reglene.
Pappa sier at regler er for pyser.
Hallo!
-Vi er hjemme. -Vi er her oppe.
Men her kommer mamma og pappa for å beskytte deg.
Og gi deg masse klemmer og kyss og si at du er en søt, liten gutt.
Det er avskyelig.
-Ward. -Hei.
Hva har skjedd her?
Danny har vært rampete.
Hei.
Hei!
Jeg mente ikke å skremme deg.
Det er greit.
Jeg blir ikke skremt.
Jeg er Big Al.
Danny.
Tror ikke jeg har sett deg her før.
Jeg har vært borte en stund.
Omreisende, altså?
Ja. På en måte.
Fin iPod.
Jeg har en iPhone.
Stilig.
Du finner alt du vil på Internett.
-Jaså? -Seriøst.
Jeg fant søsteren min i Florida.
Ringte henne.
Fortsatt ei megge.
Skal jeg finne noen for deg?
Hvem som helst.
Før den som eier mobilen, stopper kontrakten.
Søk på Danny Rand.
Ja.
Det var en guttunge. Jeg husker det.
RAND-FAMILIEN ANTATT DØD
Familien døde i en flystyrt.
Veldig trist. Er det ham du snakker om?
Ja.
Noen andre?
Søk på Harold Meachum.
Jøss. Enda en død fyr.
Er det ham?
HAROLD MEACHUM DØD I EN ALDER AV 41
Takk.
Han hadde en stor begravelse.
Ordføreren og allting. Sett på maken. Kjenner du ham?
Ja. På en måte.
Du vet...
Du kan få sko på herberget på East 13th.
-Greit. -Sørg for å pisse i dem først.
De har dårlig karma fra den tidligere eieren.
Man blir kvitt det med piss.
Eller blodet til en hunngeit. Det er vanskelig å finne her.
Hva er det?
Ingenting.
Folk tror nok vi er ganske like.
-Rare vesener. -Ja.
Akkurat.
Hei, Joy!
-Hei. -Hva gjør du her?
Jeg har ventet på å få snakke med deg.
Det er virkelig meg.
Greit.
Kom igjen. Jeg lover å ikke gjøre deg noe.
Vet det. Jeg sender melding til sjåføren min.
Han kommer rundt hjørnet når som helst.
Er du her da,
ber jeg ham holde på deg, for han er også livvakten min.
-Bevæpnet livvakt. -Joy...
Og jeg skal sørge for at du blir arrestert.
Og at saken din kommer for retten og du blir dømt for trakassering
og får maksstraffen.
Kom igjen. Vi var venner før. Det er meg.
Daniel Thomas Rand.
Født første april, her på Manhattan.
Vi var på samme fotballag. Bombers.
Jeg sto i mål.
Alle kan sjekke det.
Du bor i huset mitt.
-Det er mitt nå. -Ja.
Ja, det virker sånn.
Hunden din er ganske skummel.
Brøt du deg inn?
Hunden min var på kontoret mitt da jeg kom hjem i går kveld.
Gjorde du det?
Det er ikke greit.
Beklager, kompis...
Takk, men jeg ba ikke om penger.
Samme det.
KAMPSPORTKURS
Er dette deg?
Ja.
Stilig. Jeg heter Danny.
Colleen Wing.
Snakk engelsk eller japansk. Har ikke snakket mandarin siden jeg var barn.
Beklager.
Jeg lurte bare på om jeg kunne få jobb hos deg.
Jeg har allerede en som vasker.
-Nei, vent. Jeg mente... -Vi sees.
Så...
...fyren er her enda.
-Hvilken fyr? -Danny Rand-etterligneren.
Han ventet utenfor huset mitt i morges.
-Går det bra? -Ja. Han rørte meg ikke.
Han sa bare at han ville snakke. Det samme som sist.
Men hør her.
Jeg tror han kan ha brutt seg inn i huset mitt også.
Greit.
Det er noe helt annet.
-Han er farlig. -Jeg vet det. Jeg er litt redd.
Jeg skal sørge for at Shannon setter vakter utenfor hos deg.
Det var noe annet.
Det var rart.
Hva?
Han gikk ut på gata, rett foran en bil,
men så holdt han ut hånda
og hoppet over den så lett som bare det.
Flott!
Han er en sprø, hjemløs akrobat.
Ring Cirque du Psykopat.
Ja.
Som sagt, det var rart.
Uansett...
...må vi ta oss av ham.
Jeg vet det høres sprøtt ut, men burde vi snakke med ham?
Hvorfor skulle vi det?
Jeg lurer bare på om det er noen sjanse
-for at det faktisk er Danny. -Nei.
Joy, vi har snakket om dette.
Absolutt ikke.
Dette er enten en galning eller en slags svindel.
Og i så fall er han veldig smart.
Han bruker følelsene våre.
Hvorfor det?
Fordi vi mistet en venn da Danny døde.
Hadde det ikke vært fint om han fortsatt var i live
og kom inn på kontoret vårt så mange år senere?
Jeg vet ikke.
Tror du timingen er et sammentreff?
Akkurat når vi skal til å kunngjøre at vi utvider til Kina?
Greit.
Det kommer noen som muligens eier 51 prosent av firmaet.
Selv om det er svindel, vil det oppfattes som en lederkamp.
-Og hvem tjener på det? -Konkurrentene våre.
Det kan være hvem som helst.
Tror du dette er bedriftssabotasje?
Det er logisk, ikke sant?
-Hva er det du gjør? -Jeg ville snakke med deg.
-Jeg kunne ikke nå deg på noen annen måte. -Ikke tale om.
Stopp!
Beklager. Jeg har ikke kjørt siden pappa satte meg på fanget og lot meg kjøre
-rundt på eiendommen vår i Hamptons. -Stopp bilen.
-Stopp bilen, sa jeg. -Ward, jeg må bare snakke med deg.
Kjør inn til siden.
Legg bort pistolen.
-Nå. -Jeg vil bare snakke.
Du kan snakke med politiet.
Jeg har ikke møtt annet enn sinne og fiendtlighet siden jeg kom hjem.
Og ærlig talt er det ganske irriterende.
Så jeg skal si det én siste gang.
Vær så snill. Legg vekk pistolen.
Hvordan føles det?
Ikke så bra.
Pang!
Du får ikke et øre fra oss.
Hvem har sagt noe om penger?
Hva vil du ha, da?
Jeg vil ha svar. Jeg vil vite hva som skjedde.
Med meg, med foreldrene mine, med firmaet som bærer navnet mitt!
Er det alt du vil ha? Svar?
Ja.
Jeg skal si alt jeg vet.
Greit.
Jeg hører etter.
Wendell Rand, kona hans, Heather, og sønnen deres, Danny,
døde i en flystyrt i Himalaya.
Flyet ble aldri funnet.
Likene ble aldri funnet.
-Fortsett. -Det er alt jeg vet.
Kom igjen. Jeg vet at du vet mer.
Jeg var 15 da de døde. Hvorfor skulle jeg vite mer?
Hvorfor tror du det er mer å vite?
Og hvorfor bryr du deg?
-For du er ikke Danny Rand. -Jo, det er jeg.
Vis meg en DNA-prøve som beviser at du er en Rand.
Jeg har ingen slektninger i live.
Fingeravtrykk.
Jeg var ti da vi krasjet.
-Ingen tok fingeravtrykkene mine. -Da har du ingenting.
Vet du hva?
Du var en drittsekk som barn, og det er du enda.
-Du vet ikke noe om meg. -Nei.
Du pleide å låse meg inne i fryseren i Rand-kafeteriaen.
På en av firmapiknikene la du en død frosk i smørbrødet mitt.
Du sparket meg i ballene når du fikk sjansen.
Høres det kjent ut?
Det er ikke sant.
Jo, det er det.
Jeg kan bare forestille meg hvordan det er inne i det sprø, lille hodet ditt.
Vil du vite hvordan det er?
Det føles sånn.
Når du er ti år gammel og ser at moren din dør
og vet at du og faren din står for tur, føles det sånn.
-Du er sprø. -Ja, kanskje.
Kutt ut.
Stopp.
Stopp bilen.
-Hold ut, Danny! -Herregud!
Stopp bilen!
Unnskyld.
Jeg mente ikke å...
Dette er ikke over.
Jeg vet det.
Tenkte du var sulten.
-Takk. -Jepp.
Kylling med parmesan.
Den italienske sjappa på Bleecker.
De kaster dem om kvelden.
Masse mat om du vet hvor du skal lete.
Det var der alt gikk galt.
Der hva gikk galt?
Med menneskeheten.
Det er sant.
I et par millioner år var vi jegere og sankere.
Livet var fint.
Folk ble sterke og høye og levde til 70-årene.
Så for 10000 år siden ble de helt idiot og bestemte seg for å begynne
å drive gårdsbruk, bygge byer. Og alt gikk til helvete.
-Ja. -Men ikke jeg.
Aldri i livet. Jeg skal holde meg til formålet mitt.
Jeg er en jeger-sanker.
Da er du heldig.
Buddha sa: "Formålet med livet er å finne formålet ditt."
Ja, det gir mening.
Hva er formålet ditt?
Å beskytte K'un-Lun mot all undertrykkelse.
Hedre offeret til den udødelige Shou-Lao.
Greit.
Bare husk å ha det moro imens.
Greit.
-Takk for maten. -Jepp.
Flott.
Takk, folkens. Det var en fin trening.
Ta noen flygeblader.
Del dem ut, inviter venner på trening.
Vi må ha flere elever her.
Torsdag er vi stengt på grunn av AA-møter.
De betaler mer enn dere.
Ellers må vi stenge.
Hei.
Skal du ha time?
Hva får jeg for to dollar?
-En kopp kaffe nedi gata? -Jeg har aldri drukket kaffe før.
Eller kanskje et par sandaler i en av bodene.
Nedi gata.
Det går bra.
Du burde nok gå.
Jeg vil utfordre mesteren din.
Du vil hva?
Det er reglene.
Om jeg besøker dojoen din, må jeg utfordre mesteren din.
Greit, men jeg er mesteren, og jeg godtar ikke utfordringen.
Greit...
Jeg skal låse, så...
Underviser du i kung fu?
-Niks. -Det burde du.
Du ville få flere elever.
Jeg trenger ikke bryet.
Jeg kan undervise litt.
Det var det jeg spurte om da jeg snakket om jobb.
Jeg ville være billig. Ikke noe bry.
Hvor har du trent?
K'un-Lun.
Og hvor er det?
Man kommer ikke dit herfra.
Godt forsøk. På tide å gå.
-Om du... -Du må gå.
Dette er et øvingssverd. Det er ikke engang skarpt.
Tro meg, du vil ikke vite hvordan det føles å få et øvingssverd
i trynet.
Det vet jeg allerede.
Spør mester Lei Kung aka Thunderer.
Jeg ber deg pent, én siste gang.
Vær så snill å gå.
Jeg beklager bryet.
Du!
Takk.
Du er sikkerhetsvakten fra Rand. Hvorfor er du...
Gå.
Hvem sendte deg?
Ward Meachum.
Hallo, Shannon.
Takk.
Vi har et problem.
Noe vi må diskutere ansikt til ansikt.
Jeg tror det kan vente til i morgen.
Så klart.
Med en gang.
ADGANG GITT
Hei, pappa.
Den kinesiske yuanen kommer til å synke.
-Det kommer til å påvirke utvidelsen der. -Jeg tar meg av det.
Slik du tar deg av Danny Rand-problemet?
Hvordan vet du om det?
Pokker.
Står du bak dette?
Er dette enda en dum prøve?
Nei. Jeg står ikke bak det.
Skulle ønske du tok slikt mer på alvor, så firmaet mitt ikke blir ruinert.
-Så det er ditt firma nå? -Det har alltid vært mitt firma.
Jeg kan bare ignorere deg. Du kan ikke gjøre noe med det.
Noen ganger høres du fortsatt ut som en åtteåring.
Ja da, pappa. Jeg skjønner at du er skuffet over meg.
Du har vært det hele livet mitt.
Jeg forventer mer av deg. Det er alt.
Er han her hele tiden nå?
Hvor mye vet han?
-Er det viktig? -Du vet hvorfor det er viktig.
Ward, prøv å lære av meg.
Du ansetter folk når de er unge, single
og ser etter noe å forplikte seg til, å bygge livene sine rundt.
Betal dem dobbelt så mye som de er verdt.
Det skaper lojalitet.
-Det lærte jeg av Wendell. -Ja.
Kyle.
Kommer du til å forråde meg, Kyle?
Nei.
Du er en bra mann, Kyle.
Kan du ikke ta fri resten av dagen?
Det er nesten midnatt.
For sent, altså?
Ser du? Han elsker meg.
Herregud, pappa.
-Hva er det med deg? -Har aldri hatt det bedre.
Så klart.
La oss snakke om det faktiske problemet.
Denne Danny Rand-typen. Du prøvde å la Shannon ta seg av det,
-og det gikk ikke så bra. -Tydeligvis ikke.
Hva sier han? Hva er historien hans?
Han høres gal ut.
Jeg vet ikke hva historien er.
-Har du ikke snakket med ham? -Nei.
Jeg er ikke med på leken hans.
Hvordan skal vi håndtere ham hvis vi ikke vet noe om ham?
Du. Hør her.
Første bud i krig og forretninger er å kjenne fienden.
Det har du sagt, men her...
Har det slått deg at han kan ha blitt hyret
for at vi skal ta oss dårlig ut på et ubeleilig tidspunkt?
Ja. Joy og jeg har snakket om det.
Ja.
Mye vanskeligere om dette faktisk er unge Danny Rand i levende live.
Det er umulig.
Det har skjedd merkeligere ting.
Om dette er Danny...
-Pappa, kom igjen. -Tenk!
Om dette er Danny...
...kan vi ikke la det bli offentlig.
Nei, det kan vi ikke.
Vi har andre spørsmål å tenke på også.
Om han ennå lever, betyr det at foreldrene hans lever?
Hvem andre vet at han lever?
Hva vet han? Hvem har han sagt det til?
Hvordan i svarte har han lært kampsport?
Hvorfor har han ventet så lenge med å komme?
Og nå som han er her, hva vil han ha?
-Jeg vet ikke. -Ikke jeg heller.
Derfor kan du ikke sende en idiot for å banke ham opp. Forstått?
Vi må nærme oss dette med forsiktighet.
Som du håndterer alt annet i livet?
Ikke vær frekk, Ward.
Overlat dette til meg.
Jeg skal si akkurat hva du skal gjøre.
Som alltid.
Hei. Al, er du våken?
"Så lenge eksistenssyklusen varer...
...måtte lykken din aldri blekne.
Måtte du få den konstante lykken til bodhisattvaene."
Hvordan kom du inn hit?
Dette var mitt andre hjem.
Jeg kjenner det ut og inn.
Ward prøvde å få meg drept i går kveld.
Hva?
Nei.
Kan vi snakke sammen nå?
Greit.
Men jeg har pepperspray i vesken,
og jeg kan trykke på én knapp, så kommer det en vakt.
Jeg skal ikke gjøre deg noe.
Hva får deg til å tro at Ward prøvde å drepe deg?
Det høres latterlig ut, forresten.
Sikkerhetsvakten deres kom etter meg.
Med to andre karer.
-Med pistoler. -Shannon?
Er du sikker?
Veldig sikker.
Det ser ut som du slapp unna.
Ja.
Denne gangen.
Selv om Shannon angrep deg,
må jeg tro at det var noe han kan ha satt i gang selv.
Det utgjør uansett ingen forskjell.
Broren min ser verden i svart og hvitt.
Noe er enten sant, eller så er det det ikke.
Jeg er litt mer åpen.
Hva betyr det?
Du ligner Danny Rand.
Danny Rand er død.
Kanskje sannheten er et sted i midten.
"Om du ønsker å se sannheten, ikke ha meninger."
Det er et zen-ordtak.
Greit.
Så da...
-...burde jeg kalle deg Danny? -Ja.
Vær så snill.
Greit. Du sa du hadde spørsmål til meg.
Vet ikke om jeg kan svare på alt, men jeg skal gjøre mitt beste.
Jeg har også mange spørsmål. Vil du være først ut?
Det er litt sprøtt.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Hva med begynnelsen?
Vi var i flyet vårt.
Fløy over Himalaya.
Så begynte det å gå dårlig.
Greit.
Vi fløy for lavt.
Og flyet begynte å gå i oppløsning, og...
-Og så? -Og...
Og så...
Du...
Hva?
Hvorfor ville du...
Ser ut som han hadde enda en episode.
Best å la ham sove.
Det er bare turbulens. Det går bra, Danny.
Det går bra!
-Bare hold deg fast, Danny! -Pappa!
Herregud!
Bli i setet. Heather!
Heather...
Vi passer på deg, Danny.
Mamma!
Heather!
Jeg er glad i deg, Danny.
Tekst: Heidi Rabbevåg